Do 840 A-1 Haunebu III conversion - Revell - 1:72
Commenti
11 4 October 2021, 18:08
![](/profiles/img/28388-506-s.jpg)
Historické pozadí:
Zastánce strategických bombardérů generál Wever se štěstím unikl smrti při havárii jeho letounu He 70 dne 3.6.1936 v Drážďanech. Díky jeho neúnavné píli se povedlo prosadit do výzbroje Luftwaffe čtyřmotorový bombardér Do 19.
První bojové nasazení letounů Do 19 se uskutečnilo dne 7.9.1940 při náletu na Londýn. Letouny startovali z letecké základny Antverpy v Belgii od jednotky IV./LG.1 a každý z nich nesl ve své pumovnici dvě pumy SC 1800 Satan. Nálet byl úspěšný, britská RAF byla překvapena a ztráty na německé straně byli malé - pouze dva He 111 a jeden Do 19 byli ztraceni. Bohužel v případě Do 19 se jednalo o vedoucí letoun s kódem L1-AE. Pilotem byl kapitán Erwin Wims, velitelem/pozorovatelem byl velitel skupiny major Egbert Karvol a jako VIP pasažér letěl vrchní velitel Luftwaffe Říšský Maršál Hermann Goring, který tak chtěl propagandisticky využít svoji účast při náletu čtyřmotorových bombardérů. Letoun byl sestřelen osamělým Hurricanem při návratu na základnu a spadl do Kanálu. Nikdo nepřežil. Novým velitelem Luftwaffe se stal generál polní maršál Kesselring. Anglie sice nakonec nebyla poražena, ale díky využití letounů Do 17 pro strategické bombardování Uralu s jeho mnoha továrnami a dobytí ropných rafinérií v dnešní Gruzii, se alespoň podařilo zabrzdit ruský parní válec a v roce 1944 se táhla východní fronta stále zhruba na úrovni Kurského výběžku. Opakované bombardování Suezského průplavu a nasazení letounů Do 19 i na protilodní hlídky získalo Afrika Korpsu čas na stažení od El Alameinu do Tripolisu a poté na Sicílii. Spojenci se nikdy nevylodili na Sicílii ani v Itálii. Invazi v Normandii v červnu 1944 provázelo mnoho potíží a mnoho nechybělo k úplnému stažení vojsk zpět do Anglie. Válku rozhodly až dvě atomové pumy svržené rychle po sobě na podzim 1945 z letounů B-29 SuperFortress startující z afrických základen. Jako zdroj dalších informací lze využít skvělou historickou publikaci Luftwaffe Vítězí od autora Mike Spicka, z níž jsem volně čerpal pro má úvodní slova.
Technické pozadí:
V roce 1942 se německým vědcům podařil přelomový objev v oblasti antigravitace a její využití v letecké válce. Jíž v polovině roku 1943 vzlétl první prototyp létajícího talíře Haunebu (Do 840 V1). Zanedlouho následovala stavba předsériových Haunebu II (Do 840 A-0), tentokrát již se základní vojenskou výzbrojí a výstrojí. Původní záměr, aby letoun dosahoval rychlosti až 5.000 km/hod se ukázal jako nereálný z důvodu aerodynamiky, navigace při vysokých rychlostech a neexistujícího dostatečně výkonného zdroje k udržení antigravitace při takto vysokých rychlostech. Do sériové výroby šel nakonec až Haunebu III, vyráběný koncernem Dornier pod kódem Do 840 A-1. Dornier byl zvolen, protože měl volné rozlehlé výrobní linky, které byli využívány pouze pro kompletace letounů Do 19 C-8. Verze Do 840 A-1 Haunebu III disponovala silnější hlavňovou výzbrojí a měla baterie s vyšší kapacitou, umožňující delší vytrvalost letu, než předsériové letouny. Také se vylepšil výhled posádky směrem ven, který byl u předešlých vyrobených kusů velice omezený směrem nahoru i dolů.
Letoun dosahoval úžasné hodnoty kolmého stoupání až na úrovni rychlosti zvuku s maximálním dostupem 15.200 m. Vodorovná rychlost už tak dobrá nebyla, maximálně 720 km/h a proto byla potřebná i obranná výzbroj. Vodorovný let byl realizován nakloněním letounu a letu šikmo vzhůru a poté zase šikmo dolů, jako tzv. dětské házení žabek. Proto bylo rozhodnuto, že lze letoun nejlépe využít jako přepadový stíhač, který bude útočit při stoupání a poté zeshora. Klesání již muselo být o něco mírnější, aby se nepoškodila vnější pohyblivá výzbroj. Antigravitační pohon rušil vlastní vysílané radarové paprsky z palubního radaru, takže letoun se nedal využít jako noční stíhač.
První bojové nasazení:
První jednotkou přezbrojenou na Do 840 se stala III./ZG.26 pod velením Hptm. Wernera Thierfeldera. Ten měl v té době na svém kontě již 27 sestřelů. Jednotka se začala přezbrojovat na Do 840 od 2.6.1944. Původně měla být vyzbrojena Me 262 A, ale z toho sešlo. Přezbrojování provázelo mnoho těžkostí a několik fatálních havárií, ale v polovině prosince 1944 byla jednotka připravena. Dne 17.12.1944 uskutečnila 15. AF z Afriky nálet na rafinerie v Horním Slezsku. Náletu se účastnilo 527 bombardérů B-17 a B-24 a jako doprovod měli 300 stíhaček P-38 a P-51. Ve chvíli, kdy bombardéry míjeli maskované letiště III./ZG.26, štábní roj tří Do 840 v čele s Hptm. Thierfelderem začal prudce stoupat podél okraje prvního bombardovacího boxu. Když byli na jejich úrovni, zpomalili stoupání a zároveň spustili palbu a sestřelili prvních 5 letounů. Poté stoupali dál a po získání převýšení zaútočili na druhý box z převýšení a rozbili ho. V tu chvíli se do boje přidalo i 100 stíhaček Fw 190 A a Bf 109 G z jednotky JG.300 a dokonali zkázu. Teprve v tu chvíli zareagovali i doprovodní stíhači, ale byli ihned napadeni třemi roji Me 262 A-1 od jednotky JG.7. Letouny Do 840 rychle vystoupali na 13.000 m a vzdálili se z bojiště. Celkové skóre z náletu, přezdívaného později jako "Krvavá neděle" byl tento:
15. AF ztratila 53 bombardérů a 14 stíhaček
JG.300 ztratila 12 stíhaček
JG.7 ztratila jeden Me 262
ZG.26 z toho vyšla beze ztrát.
Technický popis:
Do 840 A-1
Pětimístný těžký stíhací letoun (pilot, navigátor/telegrafista, 3x střelec/palubní technik).
Stoupání rychlosti zvuku.
Maximální vodorovná rychlost 720 km/h.
Operační dostup 15.200 m
Dolet 820 km (omezeno kapacitou baterií pro pohon antigravitace)
Výzbroj uložená ve třech střelištích na spodku trupu
1x 75 mm
2x 37 mm
2x 20 mm
Mnou stavěný letoun:
Do 840 A-1 Haunebu III
pilot Hptm. Werner Thierfelder (27 sestřelů na Bf 110 a Me 410, dalších 33 setřelů na Do 840)
označení letounu - klín (označení velitele skupiny)
III./ZG.26
květen 1945, Čechy.
Všichni výrobci stavebnic dosud vydali pouze modely Haunebu I a II. Mnou stavěná verze Haunebu III má vylepšenou ofenzivní výzbroj, letci budou mít také lepší výhled ven a jedná se tak o konverzi z předsériové verze Haunebu II.
4 October 2021, 18:09
![](/profiles/img/28388-506-s.jpg)
Protože letouny museli být na zemi důkladně ukryty před spojeneckými stíhači, spočívá horní kamufláž z barev RLM 81/82 v podobě nepravidelných ploch, podobně jako u Bf 109 G a Fw 190 D. Spodní plochy budou v barvě RLM 76 a částečně v původní barvě kovu.
Pokusím se upravit nevyhovující průhledy osádky u Do 840 A-0 tak, aby měli lepší výhled nahoru a trochu i dolů, tak jak to bylo realizováno u Do 840 A-1. Na dolní straně letounu přibudou dálkově ovládané periskopické zaměřovače pro střelce.
4 October 2021, 18:10
![](/profiles/img/28388-506-s.jpg)
Nově objevený deník jednotky ZG.26 odhalil, že letouny Do 840 A-1 Haunebu III byli na přelomu let 1944-45 přezbrojeny. Od ledna 1945 létali s výzbrojí 1x 75 mm + 1x 20 mm + 4x 37 mm.
Letoun jsem již z větší části zkompletoval, ale naštěstí ještě nedozrál čas na spodní střelecké věže, takže mohu tuto novou informaci vzít v úvahu a zařídit se podle toho.
9 October 2021, 13:26
![](/profiles/img/28388-506-s.jpg)
Cement - sharpening - grey surfacer - cement - sharpening - cement - sharpening - black surfacer.
Prepare for airbrush.
20 October 2021, 05:09
![](/profiles/img/13010-177-s.jpg)
That sounds like some groundwork, I wouldn't have thought. Are you going to use metallic paints?
20 October 2021, 07:42
![](/profiles/img/28388-506-s.jpg)
Vallejo Hobby Paint Spray Silver 28.021 for background color, then AK Heavy Chipping AK089 and AK Worm Effects AK088. Color Vallejo Air for RLM 81/82/76. Finish chipping by brush.
20 October 2021, 08:40
![](/profiles/img/28388-506-s.jpg)
Change of procedure - AK 236 Washable Agent with RLM 81/82/76 and chippinch by cotton buds.
31 October 2021, 20:49
![](/profiles/img/41967-490-s.jpg)
Great weathering effects, love the metal finish, and the worn and chipped paint!
24 December 2021, 13:50
Album info
Do 840 A-1 Haunebu III, Thierfelder III./ZG.26, May 1945, Revell, 1:72